Verket heter De perfecte familie.
Ett annat verk heter The Nightmare. Och alla ägs av Freddie Holst.
Jag gör förlustföretag lönsamma.
- Jag får inga jobb. - Vad kan jag göra åt det?
Om varje offer ska ha ett tecken i munnen, så återstår tre.
Håkan var här i går.
Jag hade problem med att komma förbi bilen. En gul bil.
Din pappa hade skador på näsvingarna -
som kan uppstå om man blir kvävd.
Vi äger ett hus! Det är vårt!
- Är du med? - 3 000. Och den här.
Det gäller väl hotet?
Saga var hemma hos mig i går kväll. Det blev...väldigt otrevligt.
- Jag har tråkiga nyheter. - Har det hänt nåt med Hans?
Man har hittat din mamma död.
Har du ett par kalsonger att låna ut? Jag har fått mens.
- Okej... Ska du inte ha ett par trosor? - Du menar Alices?
- Badrummet, andra byrålådan. - Då lånar jag ett par.
Jag behöver inte få tillbaks dem.
Det är väl okej för dig...?
Alice?
Frukosten är klar!
Linn ringde. De har hittat fler kroppar i Sverige.
Vem hittade dem?
Ett anonymt tips. När polisen kom var dörren uppbruten.
- Inbrott? - Troligen.
- Vilka är offren? - Antagligen ägarna.
Saga Norén, länskrim Malmö.
Det här är ägarna till huset, Filip och Inger Johansson.
- Saknar de några kroppsdelar? - Nej. Men vi hittade de här.
Håkan Ekdahls.
God jul!
- Hur länge har de suttit så här? - I minst ett dygn.
- 24―timmarsbatterierna är slut. - Har de brännmärken i munnen?
- Vi får väl se. - De ska till rättsmedicinska i Lund.
Det brukar vara så vi gör.
Helvete...
Vad symboliserar en urplockad hjärna?
Hjärndöd? En idiot? Mastermind? Hjärnan bakom nåt?
Äpplet i munnen, då? Har danska julgrisar det?
Ja. Nån kanske tyckte att han var ett svin.
I alla fall pekar det på Holst.
På Emils lista över konstverk står det Cancelling Christmas.
- Har det bott nån här nere? - Kanske.
Om de där två hade märken i munnarna,―
- så är det bara ett tecken kvar i koden.
Det kan tyda på att bara ett offer är kvar.
Freddie Holst.
Varför peka ut honom om han är nästa offer?
För att skrämma honom, kanske.
Jag såg inte Alice och flickorna i morse. Det brukar jag göra.
Du väljer själv om du ska se dem. Du hade väl valt att inte göra det.
Ja, kanske. Men jag saknade dem.
Ja?
- Vi behöver ett förskott. - Vilka vi?
- Jeanette och jag. - Vad ska Jeanette ha pengar till?
- Jag behöver ett förskott. - Du fick 28 000 i går.
Du har spelat bort dem.
Vi har ett gammalt hus i Skåne.
Jag vet. Jeanette har berättat om det.
Därför behöver jag ett förskott.
- Du har spelat bort huset. Till vem? - Det kan väl kvitta.
Till vem?
Simon Mortensen, heter han.
Vi har en överenskommelse. Ni får pengarna när jag får barnet.
Det är inte...lagligt att köpa ett barn.
- Att sälja en baby är inte heller lagligt. - Vi säljer inget barn.
- Jeanette är surrogatmamma. - En sån får utläggen betalda.
Vill ni hellre ha det än en halv miljon?
- Nej. - Det tänkte jag väl.
Colbert följer dig ut, förhoppningsvis för sista gången.
Ut.
Vid förra mässan pratade vi mycket om delaktighet från de anhöriga.
Och så var det nya kistmodeller, nya färgkombinationer...
Det var roligt. Se inte så ledsen ut, jag är bara borta över dagen.
Hämtar du mig i kväll?
- Halv tio kommer tåget från Göteborg. - Visst.
Fint.
Då kan vi åka förbi mig, så kan jag plocka ihop lite saker.
- Vad då för saker? - Underkläder, ombyten, tandborste...
Så att det blir enklare, nu när jag bor hos dig ibland. Upp med hakan.
Lycka är ett val, eller hur? Vi ses i kväll.
- Du vet inte vad som är bäst för mig. - Jag vet att du borde lämna Marc.
- Vi älskar varandra. - Ibland älskar man fel person.
Det vet du säkert allt om. Tror du inte jag hör er?
Att vi bråkar? Det betyder inget.
Vi är bra för varandra, till skillnad från er två.
Vad rör det dig när jag ändå snart åker?
- Jag bryr mig om dig. - Ja, nu gör du det.
Inte bara nu.
Jag ska bli pappa tack vare dig.
Det är den största tjänst nån kan göra mig.
- Det är en affär. - Det spelar ingen roll.
Jag vill att du ska få det bra när du har lämnat oss...och Marc.
Jeanette... Du kommer alltid att komma i andra hand―
- och du är mer värd än så.
Jag tänker inte lämna Marc. Och jag kommer inte i andra hand.
Ert hus i Skåne... Han spelade bort det i går.
Andra hand. Ju förr du inser det, desto bättre.
Hej.
- Längesen. - Har du tid?
- Verkar det så? - Jag behöver en värdering.
Okej.
Den här.
- Det är en kopia. - Han jag snodde den av bär inte kopior.
- Ett och fem. - Den är värd mer!
- Sälj den nån annanstans, då. - Nej, okej. Då så...
Ge mig ett och fem, då.
Ögonblick!
Tack för affären.
Cancelling Christmas? Har du sett den? Den finns på museet.
Videokonst. Edwina Collin. Amerikan.
Tänk dig en traditionell jul med extra allt―
- som möter en handgranat i slow motion.
- Gillar du julen? - Va? Nä, inget vidare.
Det lär ju vara barnens högtid. Har du barn?
Nej.
Är de officiellt dödförklarade?
- Har du kollat upp mig? - Ja.
- Låt bli det. - Ta det inte personligt.
Rätt information är nyckeln till framgång.
Vi har tre nya mord. Två nya konstverk. Varför pekar allt mot dig?
- Det tror ni att det gör. - Vi tror att ett offer återstår.
- Ni tror att det är jag. - Du och din fru kan få personskydd.
Nej, tack. Jag har övervaknings― kameror, larm och egna vakter.
Så om det inte var mer...?
Nu har du i alla fall fått erbjudandet.
- Du skulle visa nåt. - Ja. Strax.
- Nu. Jag har bråttom. Vad är det där? - Titta själv.
Kvinna. Medellängd. Inga frakturer.
- Vad har hon legat nergrävd i? - Lerjord.
- Du hade ju bråttom. - Ja.
Ta med pennan där.
Det är inte samma typ av tecken som tidigare. De här är rundare.
- Vet du vad det är? - Ser ut som A och %.
- Nej, det är det inte. - Du visste ju inte vad det var.
Sannolikt L och G, men jag vet inte vilket alfabet.
- Hur många alfabet finns det? - Ett 40―tal. Men många är utdöda.
Du kan ta med dig bilderna.
Det har jag ju redan gjort.
L och G. Från det glagolitiska alfabetet―
- som är det äldsta slaviska alfabetet. Skapat på 800―talet.
Då vet vi det.
Nu är det bara siffran 6 kvar.
Och Holst frånsäger sig personskydd.
Mördaren pekar mot Holst, men han är kanske inte nästa offer.
Vad vet vi om dem vi hittade i morse?
Filip och Inger Johansson. Bott i huset sen början på 80―talet.
Pensionärer. Han jobbade med försäkringar. Hon var lärare.
Har vi knackat dörr?
Grannarna hade bara gott att säga: Trevliga. Höll sig för sig själva.
En gul bil sågs för några dagar sen.
- Vi har inte hittat Kjell Söders bil. - Inte Söder heller.
Men han var med på flighten den 8.
Kan han ha sålt bilen innan han åkte?
- Inte enligt transportstyrelsen. - Har paret Johansson barn?
Nej, men de har varit fosterföräldrar i många år, sen 1985.
- Har vi en lista på fosterbarnen? - Inte än, men socialen är inkopplad.
- Det är en mordutredning. - Det är därför jag har talat med dem.
Inga kopplingar till Helle Anker, Hans, Abrahamsson eller Ekdahl.
Listan på uppsagda från Andersen T & L, då?
- Snart. - När?
I morgon.
Bra. Vi fortsätter.
Har du tid?
Ja.
Stäng dörren.
- Sätt dig. - Det går bra, jag kan stå.
- Hur mår du nu? - Bra. Det är tjatigt att du frågar.
Det är viktigt att vi följer upp.
Om jag slutar må bra, säger jag det.
Jag vet inte om jag ska berätta, men samtidigt måste du få veta.
En undersökning visar att din mamma kanske inte tog livet av sig.
Det verkar som om hon blev mördad.
- Vem kan ha gjort det? - Jag har inte träffat henne på 20 år.
Men hon var sig lik, så det fanns nog många som tyckte illa om henne.
- Kan jag gå nu? - Ja, gör det.
- Säg till om du behöver vara ledig. - Jag behöver aldrig vara ledig.
Hej!
- Har du väntat länge? - Ja. Men det är ingen fara.
- Skulle inte du jobba dygnet runt? - Jag blev förbannad och tog ledigt.
Så där, bara? Du jobbar inte med Saga, det hör ju jag.
- Uppskattas inte det jag gör, så... - Ja, vad gör du egentligen?
Jag...bevakar en dansk familj.
- Okej. Vilka är det, då? - Spelar det nån roll?
- Nej, jag är bara nyfiken. - Du kanske inte ens vet vilka det är.
Två cappuccino, tack.
De är kändisar i Danmark.
- Sojamjölk i min. - Det fixar jag.
- Holst, heter de. - Freddie Holst?
- Vem gav dig uppdraget? - Vet inte. Jag fick ett mejl.
Kolla adressen!
Men för helvete...!
Exakt vad är ditt uppdrag?
Jag bevakar huset och skickar bilder på dem som kommer och går.
Som du.
Vad är det för jävla jobb? Är det ens lagligt?
- Jag måste väl ha tak över huvudet?! - Kan du stå still?
- Stör jag...? - Ja.
- Hur får du betalt? - Pengar på kontot för varje bild.
- Kan man spåra mejladressen? - Det finns ett snabbare sätt.
Ett planterat virus i en av Tinas filer skulle göra datorn spårbar.
- Det kan ta tid innan filen öppnas. - Det brukar komma svar direkt.
- Nu går du igen. - Jaså? - Ska vi göra det?
Jag behöver en bild i så fall.
Den här.
- Har du skulder, eller? - Jag behöver köpa tillbaka en grej.
- Hur mycket får jag? - Vad ska du ha för rubbet?
Oj, där fick vi mejl!
Spännande.
Vems är den här? Den här killen är snut.
Nu! Vi har den!
- Kan du ge ett pris? - Sex tusen.
Jag hade tänkt bjuda sju och fem, men det är helt okej.
Signalen kommer från Köpenhamn.
- Vestmannagade...28. - Håll oss uppdaterade.
Absolut.
Kommer!
Hej! Vad kan jag göra för dig?
John! Nåt nytt?
- Signalen rör sig inte. - Polis på väg.
Satan!
Vi kom för sent.
- Den åker Njalsgade. - Jag skickar bilar. Vad söker vi?
Dator, ipad eller mobil. Vi vet inte, men den rör på sig.
- Örestads Boulevard. - Vi är snart där.
Den svänger!
Den har stannat.
- En p―plats nära Konserthuset. - Exakt position?
Den håller där.
Där står en gul bil.
John! Kolla regnummer UUF 294!
Kjell Söder.
- Bilen är tom. - Var är den? - Vänta, nu rör den sig igen.
Tåget!
Förstärkning till alla stationer! - Var har du blåljuset?
Inte där!! På baksätet.
Tåget har stannat. Han kliver av.
Rör sig mot...
...en galleria!
Där inne!
- John! Vart ska vi? - Fortsätt inåt.
Ni borde ha passerat honom.
Vänta...
Han går ut igen.
- Vart ska vi? - Andra sidan metron.
- Var är ni? - Vid vattnet.
Den är där!
Fuck!
Vi förlorade kontakten.
Du kom ju aldrig!
Förlåt. Min agent ville träffa mig.
- Och nåt sms hann du inte skicka? - Jag trodde att jag skulle hinna...
Men så blev det inte, och...
Förlåt.
Kan jag komma in?
Åsa?
Du ger dubbla budskap.
Du bjuder mig på föredraget, men vill inte umgås.
Du dyker inte upp idag men åker hit.
Det finns en förklaring till det.
- Få höra. - Annika, som var på invigningen...
- Just det, jag såg henne i Malmö. - Hon kommer på ALLA föredragen.
- Hon förföljer mig. - Har du fått en liten stalker?
Det är inte så roligt. Jag vet inte hur jag ska bli av med henne.
- Hon är galen. Hon är svartsjuk. - Polisanmäl henne.
Hennes begravningsbyrå har hand om pappa.
Det är ju faktiskt bara att byta byrå.
Ja, jag antar det.
Vem är det där?
Det är...vår städerska.
- Jaha. Är Freddie hemma? - Nej. Nej, det är han inte.
Jag skulle bli glad om du ville komma på pappas begravning.
Du var ju hans favorit. Om du får det, vill säga.
Får? För Freddie? Men vad säger din stalker om det?
Det tar jag hand om till dess.
- Vad gör du här?! - Jag har träffat Åsa.
Hon får väl träffa vem hon vill?
Ja...men inte dig.
Du tror att du kan kontrollera alla―
- men även ditt lilla imperium kommer att falla.
Det kan du ju drömma om.
- Kommer du? - Jag ska hem. Jag är sjöblöt.
Du beter dig underligt i dag. Du är irriterad och ur balans.
- Jag har haft en riktig skitdag. - För att du inte såg din familj?
Nej. Det är inte därför.
- Vi försökte skicka ett nytt mejl. - Men det studsar.
- Adressen används inte längre. - Hen fattade hur spårningen gjordes.
- Då har vi ingen användning för dig. - Okej.
- Och vi ses sen. - Hej då.
- Tack! - Är det hennes jobb? Att spionera?
Nej, hon är fotograf, men har haft svårt att få jobb den sista tiden.
- Holst får polisbevakning. - Gick han med på det?
- Han ändrade sig. - Vi behöver filmerna från gallerian.
- Lillian går igenom materialet. - Jag vill att John ska titta på det.
- Jag tror nog danskarna klarar det. - Det gör inte jag.
- Listan på fosterbarnen, då? - Soc förhalar det.
- Det är sekretessbelagt. - Hej.
- Är det du som är Saga? - Ja.
- Kjell Grankvist. - Saga Norén, länskrim Malmö.
Det gäller mordet på din mamma, Marie―Louise Norén.
Vad vill du mig?
Jag kommer från avdelningen för interna utredningar.
Ni kallas in om det finns misstanke om att polisanställda begått brott.
Vi kan också kopplas in om grova brott drabbar en anhörig.
Så... Var befann du dig när din mamma blev mördad?
Jag vet inte tidpunkten för dödens inträffande.
Där.
Då befann jag mig på Östra kyrkogården.
- Varför? - Jag blev ditkallad via mejl.
Nån påstod sig ha upplysningar om min utredning, men det kom ingen.
- Du åkte ensam? - Ja. Enligt mejlarens krav.
Men du berättade för nån...? För din överordnade, till exempel.
Nej.
Varför inte det?
Hon hade kritiserat min effektivitet, och jag ville...
...revanschera mig.
- Ingen kan bekräfta att du var där? - Nej.
- Men jag har kvar mejlet. - Utmärkt. Det skulle jag vilja se.
- Din mamma sa att du hotat henne. - Hon ljög.
- Varför skulle hon göra det, tror du? - Hon tyckte inte om mig.
Vad kände du när hon dök upp igen?
Jag vet inte.
Försök sätta ord på din starkaste känsla.
- Ni har inte setts på...? - 20 år.
20 år. Där står hon efter 20 år. Men ni tycker inte om varandra.
Hur vet du vad jag tyckte om henne?
Jag antog att det var ömsesidigt.
- Så du tyckte om henne? - Nej. Men jag har aldrig sagt det.
Jo, det har du faktiskt.
I ett förhör med Morten Anker. Din kollega Hanne Thomsen hörde det.
Så vad kände du?
Jag...jag blev rädd.
Jag skulle vilja ta ett dna―prov på dig. Som ren rutin.
För att kunna utesluta dig helt om vi hittar dna på brottsplatsen.
Gapa, tack.
Tack. Då var vi klara för i dag.
- Jag kanske kan få det där mejlet...? - Ja.
Tack.
- Är du okej, Saga? - Ja.
Hej!
Du är sen.
Ja, jag fastnade i en artikel om Anna Ekdahl och hennes 17―årige älskare.
- Du sa aldrig att du är paparazzo. - Det är jag inte. Jag är fotograf.
- Som smygfotar kändisar? - Ibland. Ja.
Men utan mig är de ingenting.
Hur kan du försvara det du gör när killen tog livet av sig?
Det där var inte mitt fel.
Han tipsade mig. Han ville få ut det.
Så du var inte hotad när du bad mig kolla numret?
Nej, det var jag inte.
Jag begick tjänstefel för att hjälpa dig.
Det är bara fel om nån kommer på dig.
Är det så du ser det? Allt är okej, bara man inte blir påkommen?
- Ska du gå?! - Vi ska nog inte ses på ett tag.
Ingen ska veta att du är här. Men du går runt hur som helst utanför huset!
Jag skulle bara hämta nåt i köket.
Du förstår inte vad som står på spel. Vi är inte vilka som helst.
Det handlar inte om pengar eller laglighet.
Jag har låtsats vara gravid! Om det kommer ut, så...
Varför gör du det? Varför tog du inte en vanlig surrogatmamma?
För att det ska vara MITT barn.
- Jag säger inget. - Håll dig borta från huset.
Och Freddie. Håll dig borta från honom med. Jag...
- Hallå. - Jag har sökt dig hela jävla dan!
- Jag har varit upptagen. - Med att spela bort huset?
- Var det Holst som sa det? - Så det stämmer?
Ja, men jag har fixat...
...7 500. Jag skaffar tillbaka huset.
Du har tagit bort deras saker.
De står i tvättstugan, jag har inte slängt dem.
En internutredare förhörde mig i dag.
De verkade tro att jag är inblandad i min mammas död.
- Hon tog ju livet av sig. - Nej, det är en mordutredning nu.
Blev hon mördad?
Ja, det verkar så.
- Och misstänker de dig?! - Ja.
Han ljuger. Internutredare kallas inte in om grova brott drabbar anhöriga.
- Det är ju helt befängt! - Om hon inte ville få det att se ut så.
Hon sa till dem att jag hotat henne.
- Hade du det? - Nej.
- Men hon kanske ville sätta dit mig. - För mord?
- Varför skulle hon vilja det? - Som hämnd.
- Som hämnd för vad då? - Det kan du inte fråga om.
Okej... Okej...
Saga, vart ska du?
Toaletten.
Jag trodde att du tänkte gå.
- Vill du att jag ska gå? - Nej.
- Åsa säger att du kommer för ofta. - Jag stannar inte så länge.
- Vad är det där? - Ser du inte?
- Jo, men...var har du dem ifrån? - Jag har köpt det.
Det är en present. Till dig, inte Marc.
- Varför gör du det här? - Jag sa ju att jag bryr mig om dig.
Tack!
- Kom ihåg nu: Spola den där losern. - Godnatt, Freddie.
- Har du varit hos henne? - Hon heter Jeanette.
- Måste du dit så ofta? - Hon bor ju här!
Jag träffar henne två―tre gånger per dag.
Åsa... Hon är gravid med vår son.
Men det känns inte så, det känns inte som...mitt.
Vi vill ju ha ett barn, eller hur?
Men vi kan inte få barn.
Jag kan inte få barn. Barnet är ditt och hennes. Jag är inte inblandad.
Det var därför jag inte ville se henne.
Om barnet bara hade kommit, så...
Men nu när jag ser er två tillsammans...
Åsa...
Se på det så här:
Vi hyr hennes kropp i nio månader. Och sen är barnet ditt.
Sen träffar vi henne aldrig mer.
Lillian! Jag skulle behöva prata lite med dig.
Vad har hänt?
Som du vet, så slutade Hans autonoma nervsystem att fungera.
Nu har vi konstaterat att hans hjärnfunktioner är obefintliga.
Han är hjärndöd. Det är respiratorn som håller honom vid liv.
Men det händer ju att folk vaknar upp.
Från att ha legat i koma, ja. Men som hjärndöd...
Tänk över framtiden.
Eventuella donationer. Och hur vi gör med respiratorn.
- Får jag gå in till honom nu? - Självklart.
Men hej! Redan här?!
Ja. Jag la rapporter på Sagas skrivbord.
Alla anställda och uppsagda vid Andersen T & L. Två är straffade.
En för misshandel, en för rattfylla.
- Listan på fosterbarnen, då? - Det är Linns jobb.
Emil Larsson...
En uppsagd Emil Larsson. Är det den Emil?
- Vem då? - Museivakten.
Han som tipsade om Holsts konstverk.
- Jobbar han på Andersen T & L? - Nån med det namnet gör det.
Gjorde. Han är uppsagd.
- Har du foton på de anställda? - Nej.
- Tyvärr. Inga foton. - Inga personalfoton...?
- Varför blev Emil uppsagd? - Sist in, först ut. Är han misstänkt?
- Kände han Kjell Söder? - Alla känner varandra här.
- Umgicks de privat? - Inte vet jag.
- Sa Emil att han jobbade extra? - Nej.
- Och ni har inga foton...? - Har ni fester här? Kickoffer?
- Ja. Hur så? - Kom.
Vi behöver er hjälp att identifiera en tidigare anställd: Emil Larsson.
Har nån en bild av honom i mobilen? Från nån fest eller social aktivitet.
- Saga Norén, länskrim Malmö. - Vi har fått listan på fosterbarnen.
Ett namn är bekant.
Jaha. Tack.
Saga...
Emil Larsson. Han fanns med på listan över fosterbarnen också.
Översättning, textning: Åse Hellerud Svensk Medietext för SVT